For 43 år siden...
- Tak. - Det var så lidt.
Et perfekt hjem for en perfekt familie
Du godeste.
Miss Jones, Rosemary Jones?
Rosie, tak. Jeg foretrækker Rosie.
- Er alt i orden? - Ja, helt i orden.
Jeg tjekkede bare...
Den store læderkuffert. Er det Deres?
Ja, det er min.
Godt. Tak. Godt.
Miss Jones?
Godmorgen.
To sønderlemmede lig, Rosemary.
Hvorfor fortæller du ikke, hvem de er?
Min mand og hans elskerinde. De ville løbe væk sammen.
Så du tænkte, at du ville dræbe dem i stedet?
Jeg kunne da ikke bare vidne til det.
Rosemary Jones, du er fundet skyldig i manddrab.
Manddrab! Og da du handlede, -
- led du af sådan et abnormt sind, -
- at det virkelig svækkede dit ansvar.
Jeg beordrer derfor, at du skal indlægges -
- på en anstalt for kriminelle sindssyge.
Uden mulighed for løsladelse, -
- før din overordnede beslutter, at din fortsatte indlæggelse -
- ikke længere er nødvendig for befolkningens sikkerhed.
Jeg kan vel ikke få en kop te, vel?
I dag...
The Parish of Little Wallop Befolkningstal: 57
Tak, fordi I kom. Godt at se dig igen.
- Farvel, mrs. Martin. - Fantastisk prædiken, pastor.
Det var pænt sagt. Tak.
- Tak, pastor Goodfellow. - Det var så lidt, mrs. Parker.
Jeg ville tale med dig om blomsterudvalget.
- Ja, selvfølgelig. Måske... - I eftermiddag.
Mrs. Goodfellow er ikke med igen?
Nej, beklager. Hun har haft meget travlt, mrs. Parker.
- Måske i næste uge? - Ja, måske.
Hun har dog meget travlt i øjeblikket.
For fanden da også!
Hvad kræver det at få en ordentlig nattesøvn?
Holly!
- Glem ikke tirsdag. - Undskyld ja, det er tirsdag.
Petey.
Skrid. Holly, du skal op.
Holly...
Holly, jeg ved du er derinde. Kom ud øjeblikkeligt!
Mor! Det tror jeg ikke du ønsker.
Det tror jeg sgu, jeg gør.
- Er det dig, Carl? - Nej, det er Mark.
Godt at møde dig, mrs. Goodfellow.
- Holly, det er helt uacceptabelt. - Jeg er 17, det har været lovligt i et år.
Det gør det ikke anstændigt.
Er alt i orden, mrs. Goodfellow?
Ja, alt er i orden, mrs. Parker.
- Var det Holly, jeg hørte? - Holly? Nej.
Godmorgen, mrs. Parker.
Godmorgen.
- Ved du hvad der piner mig mest? - Nej, men du fortæller mig det.
- Du er en intelligent pige. - En intelligent pige med libido.
- Brug den med måde. - Det ved jeg.
Åh, Holly.
- Vi var så gode venner. - Hallo.
- Nu skændes vi hele tiden. - Det er fordi, du er en møgkælling.
- Se jer lige. Godmorgen, skat. - Godmorgen.
Det var som vi frygtede, dammen.
Jeg har talt med fyrene fra vandbestyrelsen. Det ligner alger.
Det kunne faktisk være flere typer.
Nogle af dem er giftige. De er urolige for grundvandet.
De sagde, det bliver værre, hvis der ikke bliver gjort noget ved det.
Mange ting bliver værre.
- De vender tilbage med detaljerne. - Fandens detaljer, far.
Kunne vi lade være med, at sige det ord på en søndag?
Far?
- Okay. - Hvor skal du hen nu?
- Skal arbejde. - Du har lige været på arbejde.
Jeg skal skrive en tale til konferencen.
Guds uransagelige veje.
Det er alt, hvad jeg har i øjeblikket. En titel.
- Se, du er en møgkælling overfor ham. - Nej, jeg er ikke.
- Og jeg ved du ikke får noget. - Hvad?
Samme grund til, at du er sur på Mark og jeg.
I varevognen, foran huset, på en søndag.
- Der er flere grunde. - Det tror jeg ikke.
- Så har du vel ret. - Det har jeg for det meste.
Må jeg give dig noget?
- Petey, hvor længe har du været der? - Holly siger du ikke får noget.
Kan jeg give dig noget?
Petey, det er meget betænktsomt, men nej, det kan du ikke.
- Jeg kan ikke finde ud af det. - Du skal bare justeres lidt.
Lidt Lance-justering, men det er en anden sag.
Okay, Gloria.
- Jeg sagde, at hemmeligheden er svinget. - Jeg har aldrig haft et godt sving.
Det er jeg uenig i. Jeg tror du kunne svinge ret godt.
Tag fast i skaftet, forsigtigt men fast.
Spred benene lidt mere.
Bøj dig ned over kuglen.
Ja. Bøj i knæene.
Ja.
- Føles det godt? - Ja, det føles fint.
Okay.
- Hold øje med kuglen. - Okay.
- Lad mig om hullet. - Ja.
Det var ret godt.
Din kugle er i roughen, men det føles godt, ikke?
Ja.
Et mere?
Okay.
- Mrs. Parker spurgte efter dig i morges. - Sikke en overraskelse.
- Jeg har snart ikke flere undskyldninger. - Så lad være med at komme med dem.
Ved du hvad du kan? Du kan dræbe den skide hund, -
- og så vil jeg æde min gamle hat.
Havde Holly en brystholder over sin skulder i morges?
Du er bagud, ved du godt det?
Vi kalder det en bh i dag.
Hvorfor havde hun den over skulderen?
Hun vaskede tøj.
Mr. Brown?
Mr. Brown, det er mrs. Goodfellow, angående din hund, Clarence.
- Du vækkede mig. - Ja, men din hund vækkede mig.
- Hvad sagde du? - Jeg sagde, din hund vækkede mig.
- Han har godt nok fundet sin stemme. Ja, har han ikke?
Jeg tænkte, om du kunne holde ham indenfor om natten.
- Har du dine sandwiches og sportstasken? - Ja. Ja!
- Far henter dig i eftermiddag. - Men han glemmer det altid.
Nej! Og i morgen kommer husholdersken, og hun bliver betalt for at huske.
- Jeg troede du tog bussen i år. - Næste år.
Nej, det sagde du sidste år. Kom nu, du vil få det sjovt.
Vi ses, Goodfellow.
Mit snørrebånd er gået op.
- Fortæl om dengang du var pige. - Det har jeg fortalt.
Okay, så.
Da jeg var en lille pige, boede jeg i et stort, skræmmende hus.
- Med de sorte kvinder? - Nej, de havde sort tøj på, de var nonner.
De fleste irske og de fleste onde.
- Og du var der, fordi du var en værre tøs. - Nej, jeg var forældreløs.
- Kom så, af sted. Hav en god dag. - Husk at minde far om det.
Det lover jeg.
Hun er her allerede? Husholdersken.
Nej, bare hendes kuffert. Den kom, da du ikke var hjemme.
Det er en flot gammel sag, ikke?
Se der. Grace.
- Tror du, det er et tegn? - Nej, jeg tror det er en kuffert.
Der var altid en kuffert som denne i bøgerne jeg læste som dreng, med en skat.
Du husker at hente Pete?
- Jeg kan ikke i eftermiddag. - Okay. Jeg skriver det ned.
Jeg skal med mrs. Applebee til havecentret.
Hvor er pennen? Pennen?
Se bare her.
Du har lavet det flot heroppe. Grace bliver meget tilfreds.
Lillian og Brian har elsket i hvert eneste rum i deres hus.
- Deres hus er mindre. - Ja, men de gjorde det to gange.
- Jeg er allerede forsinket. - Hvad betyder en halv time?
Tager du denne af, og du er kun en mand, Walter Goodfellow.
Glem nu ikke Petey.
Gud, ja. Jeg skrev det vist ned.
Ja.
Hallo!
Petey!
Petey?
Walter?
- Vi talte lige om alger og... - Hvor er Petey?
Åh, gud. Jeg beklager. Mrs. Hallyway ringede om hendes troskrise.
- Hun var på nippet at miste den. - Jeg kender sgu følelsen.
- Lad os fange ham. - Nej, det behøves virkelig ikke.
- Skal jeg skubbe ham? - Nej, lad vær.
- Jeg tæller til tre. Tre. - Nej!
Vi ses i morgen.
Kære ven, da. Se dig lige.
Ræk mig din hånd. Lad mig hjælpe dig. Det ser ubehageligt ud.
- Ingen aner hvor han er. - Jeg forstår ikke.
Der er han!
Hvem helvede er det?
Hey, hvad laver du med min søn?
Kom her, kom så. Hurtigt.
- Du må være Gloria. - Ind i bilen.
Jeg tror der er sket en misforståelse.
Det kan du bide spids på.
Grace Hawkins.
- Du er Grace Hawkins? - Ja.
- Miss Hawkins, velkommen til Little Wallop. - Tak, pastor.
- Jeg beklager, det der skete tidligere. - Det gør ikke noget.
Du gjorde det rigtige.
- Bare kald mig Grace. - Pastor!
Mrs. Parker, mød vores nye husholderske, Grace Hawkins.
Mrs. Parker er formand... kvinde for St. Michaels blomsterudvalg.
- Lige hvad jeg ville tale om. - Ja, men Grace er lige ankommet og...
Knebene...
- Vi går ind. Det tager en evighed. - ...er ufattelige.
I mine 43 år i dette udvalg.
Jeg er klar over problemet.
Det er bare...
- Han er en ihærdig lille fyr. - Ikke hvad jeg kalder ham.
Jeg har luftet godt ud, men der er lidt fugtigt.
Nej, det er perfekt.
Lige som jeg forestillede mig. Et perfekt hjem til en perfekt familie.
- Lad os håbe de kommer med et bud. - En humoristisk sans.
- Det kan jeg lide. - Godt, for du får brug for en.
Endnu en gang.
- Hvordan får vi den ovenpå? - Vi finder på noget.
- Hvad tror du der er i? - Det ved jeg ikke, jeg spurgte ikke.
- Holly! - Jeg vil bare se hvad der er i.
Minder, min kære.
Et helt liv af minder.
Og noget tøj.
Du må være Holly. Du store, du er høj.
Må være fra din fars side.
- Det er David. - Hej.
Kvinderne i denne familie har smag for pæne mænd.
- Holly, bærer du hele vægten? - Denne vej.
- Skarpt til venstre. - Pas på, pas på.
Beklager. Denne dør er meget smal.
Stille ned. Pas på fingrene. Det er fint.
Jeg tror jeg vil sige et par ord i dagens anledning.
- Walter. - Bare et par ord, Gloria.
Herre, tak for denne dag.
Og for at bringe Grace til os, -
- som kom ind i vores familie, og som vi håber vil få det godt her.
Og også tak for Carl...
- Mark... - David.
David, -
- som vi faktisk også lige har mødt, -
- men som virker som en fin ung mand. - Amen.
- Okay, hvem vil have en kop te? - Ja, vi må af sted.
- Tak for det, Walter. Pastor, sir. - Det var så lidt, Grace.
- Jeg mente hvert et ord. - Tak.
Du gør mig vild i varmen.
- Åh, gud. - Nej...
Nej, stop, stop!
- Jeg ved, hvor vi kunne køre hen. - Ikke skuret.
- Kender du det? - Selvfølgelig gør jeg det.
Jeg er præstens kone, Lance. Jeg skal køre den halve dag, før jeg ikke bliver genkendt.
Så lad os blive her.
- Skal vores første gang være i en bil? - Skat, jeg vil bare have vores første gang.
Jeg gør det ikke i bilen.
Kvinder i min alder, gør det ikke i biler. Det er sådan noget min datter gør.
- Gør hun? Nej, jeg forstår. - Hver ting til sin tid, Lance.
- Som Mexico. - Ja, som Mexico.
- Lige hvor vi tager til. - Hvornår?
Snart, det lover jeg.
Jeg trænger bare til en pause.
- Bare et par uger. - Vi vil være der inden længe, skat.
Nøgne og leve af kærlighedens frugter.
- Varm sol. - Tequila.
Hot salsa.
- Mener du musikken eller maden? - Lidt af begge.
- Godnat, så. - Et lille godnatkys.
- Er du tosset? Det er mrs. Parker! - Hvem?
Kom nu. Hun kan sikkert ikke se.
Bare lad som om du er en taxa og kør. Kom nu.
- Jeg ringer. - Hvad helvede har jeg gang i?
Jeg håber du ved det, for jeg aner det ikke.
Åh, gud.
Du må være Holly.
Vi ses næste gang, skatter.
Du godeste!
Kan vi ikke finde en god gammeldags sten og slå den lille satan ihjel?
Så vil jeg måske lytte igen.
- Undskyld, forskrækkede jeg dig? - Nej. Er alt i orden?
Ja. Jeg ville bare takke dig. Tusind tak.
Det er mig der skal takke.
- Godnat, kære. - Godnat.
- Min far var præst. - Virkelig?
- Sikke et tilfælde. - Så jeg kender deres skikke.
Walter kender hvert fald sine.
- Lad mig om ham, kære. - Bare jeg kunne det.
- Skal jeg lukke døren. - Det ville være dejligt.
- Godnat, kære. - Godnat.
Okay.
Clarence!
Clarence?
Hvor er den satans hund?
Vågn op.
Du havde fortjent at sove længe.
Morgenmaden er klar.
- Jeg sov igennem. - Gør en forskel.
Fantastisk.
- Grace, det er fantastisk. - Tak, pastor. Her er et ristet brød.
Morgenmad er dagens vigtigste måltid. Vidste du det, Holly?
Jeg tror mor har skåret det ud i pap.
Godmorgen.
Det er en vigtig dag for dig, pastor. Du får lidt ekstra.
- Det er kun for sjov, Grace. - Kan jeg ikke tale dig fra det?
Nej.
Det vil være mit livs pinligste dag, igen.
- Det støtter en god sag. - Det gør det ikke mindre pinligt.
- Jeg tror det bliver sjovt. - Hun er ny, hun lærer det.
- Op med humøret. - Jeg tror jeg skal varmes op.
- Uheldigt, pastor. - Du godeste.
- Jeg vil ikke se det. - Åh, Holly.
Hvorfor blive her, for at se ham ydmyge sig selv for hele landsbyen?
Som om vi ikke får nok af det hver søndag.
- Han er en flot fyr, er han ikke? - Hvad?
Din mand.
Kom nu!
Er ret atletisk bygget.
Jeg er tilbage om et øjeblik.
- Lad os heppe på din far. Måske hjælper det. - Kom så, far!
- Kom så, pastor! - Hej.
- Måske næste gang. - Undskyld.
Jeg vinkede. Du godeste.
- Beklager. Det beklager jeg. - Kom nu, pastor.
Bed om vejledning, pastor.
Den var knapt inde.
Undskyld.
- Er du uskadt, pastor? - Jeg har det fint.
- Mistede bare luften. Har det fint. - Nej, nej.
- Jeg lover, jeg kan fortsætte. - Tag en pause.
- Kom så! - Er du okay, far?
- Kom igen, pastor. - Tak, Grace. Jeg gjorde mit bedste.
- Vil du have en varm kop te? - Lyder vidunderligt, Grace.
- Lad os hente te til din far. - Tak.
Spil mig, spil mig!
- Du var uheldig derude, pastor. - Tak.
- Det er hvad der sker. - Ja, det skete lige.
Jeg gik efter bolden, dommer.
Det må jeg give dig, Walter, -
- du tog det som en mand.
- Undskyld... kender vi... - Undskyld. Lance.
Jeg ser meget til din kone.
- Jeg er hendes golflærer. - Åh, ja.
Hun tager golfen meget seriøst.
Ja, kommer også til tiden.
Ja, det er hun god til. Virkelig god.
Nå...
- Godt at møde dig, Walter. - Godt at møde dig, Lance.
Prøver du at gøre det så pinligt som muligt?
Det var bare mandesnak.
Ingen bekymringer. Du kan ikke bebrejde en mand for at tjekke sin konkurrent.
Nej, men det er min mand.
Ved du hvad?
- Jeg talte med min rejseguide i aftes. - Virkelig? Og hvad sagde han?
- Hvornår tager vi af sted? - Det hele er klar.
Værsgo, Petey.
- Jeg viser først vej, og så kan du køre. - Det kan jeg ikke.
- Det er okay, forsikringen dækker. - Nej, jeg kan ikke køre.
Det er ikke for sent at lære. Godmorgen.
- Du har ikke set Clarence, har du? - Nej, desværre ikke.
Det ligner ham ikke, det ligner ham slet ikke.
Du godeste. Lige meget, længe siden, jeg har sovet så godt.
Oven over skyerne er himlen altid blå.
Clarence!
Din lille satan, hvor er du? Clarence!
Flyt dig!
Jeg skal bestille en ny træningsdragt. Skal jeg følge dig ind?
- Er det en god idé? - Ja.
I Mexico har de disse kilometerlange, -
- funklende sandstrande.
Og hvad vi skal lave resten af vores liv, -
- er at finde vores eget lille stykke, vores eget lille private sted, -
- bare os to.
Og hvad jeg så vil gøre, er, -
- at jeg vil dække din krop med kokosmælk hver dag, -
- og jeg vil starte ved dine tæer, -
- og langsomt slikke hele vejen op til din lille...
Det lyder dejligt. Hvornår tager vi af sted?
Pis!
- Han var rædselsslagen. - Stakkels Petey.
Hallo?
Hej, Lilian. Jeg kan ikke snakke lige nu, må jeg ringe tilbage?
- Jeg har fundet det perfekte sted. - Farvel.
Ja, det var Lilian, en gammel veninde.
Clarence!
Clarence, hvor er du?
Og så brød vi ind i drengenes kollegium midt om natten, -
- mig og nogle venner, og lavede striptease for drengene.
Det var ikke hvilket som helst kollegium, det var religion og filosofi.
- Mødte du Walter der? - Ja, der mødte jeg Walter.
Han var videregående og jeg var førsteårs, og han var...
Han var bare ikke som de andre.
Er han stadig ikke. Ikke mange som ham.
Sæt din finger herpå.
Hvorfor er det, at når de finder Gud, så mister de deres humoristiske sans?
Hallo?
Lilian igen.
Hvor er du?
Det var Lilian og jeg smutter ind til byen og spiser frokost med hende.
Lilian?
- Jeg vil gerne møde hende. - Ja, selvfølgelig.
Jeg finder ud af noget.
- Farvel. - Farvel.
Guds veje er uransagelige, det er derfor vi siger:
Guds uransagelige veje.
Jeg mener, se på Job og alt der overgik ham. Han spørger Herren:
"Hvorfor gør du alt dette mod mig?"
Og Gud kunne have forklaret hvorfor, -
- men i stedet sagde han: "Stol på mig, Job."
Se det er uransageligt.
Gud?
Ja, Walter?
Hvordan synes du det lyder?
Titlen stinker for det første.
Hej, undskyld. Der er jeg ikke enig med Gud.
- Du godeste, Grace. - Håber du ikke har noget imod det.
Jeg øvede bare mig til konferencen.
Det får én til at tænke.
Til at kede sig, mener du.
- Men det er mig i en nøddeskal. - Sludder.
Jeg er ikke den mest spillevende.
Måske lidt seriøs.
- Der ramte du hovedet på sømmet. - Pastor Goodfellow!
Paster Goodfellow! Jeg ville bare tale med dig om...
- Miss Hawkins. - Mrs. Parker.
Er det muligt at tale med dig under fire øjne?
Det er angående blomsterudvalget.
Det er blevet værre. Jeg har aldrig i mine dage...
- Jeg har aldrig... - Mrs. Parker.
Pastoren øver sig på sin prædiken.
Ja, skal til en konference.
Ser man det.
Meget vel.
Farvel, mrs. Parker.
- Jeg håber jeg ikke... - Selvfølgelig ikke.
For guds skyld. Du er en travl mand, pastor, folk burde indse det.
Ja.
Nu.
Angående din prædiken.
Ja?
Kan du lide jokes?
Jokes?
Gud er meget træt og han siger til St. Peter:
"Hør her, Petey", siger han.
"Jeg er udmattet. Jeg trænger til ferie."
"Er der et sted du vil anbefale?"
St. Peter tænker et øjeblik og siger: "Det ved jeg ikke," -
- "hvad med månen?"
Og Gud siger: "Nej, ikke månen, der er ingen atmosfære."
- Ja, det er sjovt. - Jeg er ikke færdig. Så siger Gud:
"Jeg vil virkelig gerne noget anderledes." St. Peter siger: "Hvad med Jorden?"
Og Gud siger: "Nej, der var jeg for 2000 år siden."
"Jeg mødte denne søde, jødiske pige, og de taler stadig om det."
Flot arbejde, hvad?
Du er smuk.
Efter dig.
- Fabelagtigt, ikke? - Ja.
Billetterne er på vej.
Skat! Åh, skat!
Nu skal det være. Åh, gud.
- Jeg trænger... - Vent!
- Hvad? - Lad mig tage mit tøj af.
Okay.
Åh, mand. Gud almægtige i det høje!
Langsomt, langsomt, langsomt.
Åh, ja! Du gør mig vild i varmen.